- Känner du igen den? - Nej.
Inte jag heller. Jag tror inte jag varit på den här planeten tidigare.
Inga tecken på boplatser, åtminstone inte nyligen.
Förutom röken från den där lägerelden.
Ja, okej, förutom den förstås.
Jag landar nära den.
Det är klart primitivt. Knappt värt att ta kontakt.
- Vad är det som luktar? - Hallå?
- De fick bråttom. - De är inte vana vid att fredligt folk
kommer ut ur porten.
Vad gör du...? Herregud, han smakar på det.
Du vet inte vad det är. Det kan vara deras tvätt.
- Ganska gott. - Ja, bra idé.
När du är klar med deras gröt,
ska du prova en av sängarna?
Vill du ha?
- Hur pass gott är det? - Låt det vara, Guldlock.
Ner!
Ta Skydd!
Ner!
Vad i helvete har de i sina slangbågar?
- Är du okej? - Jag är okej.
Så där får man inga nya vänner!
Vi drar om ni vill!
Vi återvänder till hopparen.
Teyla, du håller utkik. Jag går sist.
- Hjälp Ronon. - Oroa dig inte.
Jag är typen som oroar mig. Låt honom hjälpa dig.
Eld!
Okej, kom igen! Kom igen!
- Är alla välbehållna? - Ja, tack vare skeppet.
Håll still.
- Jag gillar deras tajmning. - Såg ni den där?
- Ja, jag såg. - Oidentifierat skepp.
Det här är säkerhetsskeppet Poros.
Vi för er till staden.
Uppfattat, Poros, och tack för hjälpen.
Så skaffar man sig nya vänner.
Välkomna till Olesia. Jag är Marin.
Överstelöjtnant John Sheppard.
Teyla Emmagan, dr Rodney McKay, Ronon Dex.
Var vänliga och följ efter mig.
Jag ordnade med ett säkerhetsteam när vi hörde om er närvaro på ön.
Fångarna kan vara fientliga.
Vi fick inte en bra start.
- Fångar? - Ja, öarna är en straffkoloni.
Fångarna är oförargliga så länge man inte försöker sig på att landa där.
Ni borde sätta upp en skylt.
Stjärnporten finns på ön.
Hindrar det inte er att handla med andra världar?
Jo, det stämmer.
Vi har tvingats bli nästan helt självförsörjande.
Varför lägga ett fängelse där?
Låt Fredsdomaren svara.
Han är ivrig att träffa er.
Er skeppsdesign är spännande.
Jag måste medge, jag är överraskad att finna andra i galaxen
vars teknologi utmanar vår egen. Bortsett från Vålnaderna, förstås.
Jag skulle precis säga detsamma.
- Vart kommer ni ifrån? - Tills helt nyligen, Atlantis.
- Förfädernas stad? - Stämmer.
Den förstördes nyligen av Vålnaderna.
- Tragiskt. - Ja, vi är själva ganska upprörda.
Vi är en del av en grupp människor som lyckades fly.
- Vilken tur för er. - Oerhörd tur.
Hur har ni lyckats så bra
utan att Vålnaderna lagt sig i?
Vålnaderna har valt att lämna oss ifred.
- Varför? - Jag vet inte.
- Kommer de aldrig hit? - Vålnaderna har varit här många gånger,
men med förfädernas ring på ön,
har Vålnaderna alltid... hur ska jag uttrycka mig?
...nöjt sig med fångarna.
Vålnaderna har inte haft något behov att våga sig längre.
Det förklarar fängelsets läge.
Ön har varit en straffkoloni i hundratals år.
Dess läge har varit fördelaktigt för mitt folk.
- Inte för alla. - Jag försäkrar er,
bara de mest våldsamma kriminella skickas dit,
som ni själva kunde se.
- Ett bra avskräckningsmedel för brott. - Brott existerar knappt på Olesia.
Till skillnad från fångarna, är vi både gästvänliga
och civiliserade.
Den här delen av staden är tillägnad veteskaplig forskning.
Våra forskare har vunnit framgång
med att förädla klyvbart, icke-radioaktivt material
för att alstra energi.
Klyvbart men inte radioaktivt? Vilket material handlar det om?
En malm utvunnen från en mineral upptäckt på vår planet.
Flyktigt, ändå lovande. Jag visar gärna labbet.
- Jag vill se det. - Jag återvänder hellre till vårt skepp.
Vårt folk väntar på att vi kontaktar dem på radion.
- Jag måste komma inom täckning. - Koppla genom vår relästation.
Det bör räcka för att nå ön.
- Vi skulle prata enskilt? - Naturligtvis.
- Kan de tänkas dela mineralen? - De verkar öppna för idén.
De får inte många handelsmöjligheter.
Det låter lovande.
Det finns dock ett mindre moraliskt problem,
- nämligen dödsstraff. - Ursäkta mig?
De har en ö.
Dit de skickar sina brottslingar.
Och porten finns på ön, så...
- Så Vålnaderna lever av fångarna? - Ja.
Snacka om grymt och ovanligt straff.
Jag föredrar dödlig injektion och känner ömhet inför elektriska stolen.
Kalla mig romantiker.
Vålnaderna får vad de är ute efter, Olesianerna lämnas ifred.
Det förvånar mig att det fungerar.
Han sa att bara de våldsammaste brottslingarna skickas dit,
och att det pågått i hundratals år.
Dödar ni alla kriminella på Jorden?
Vissa länder, ja.
Måste vi tala om det just nu?
Ja, om vi planerar att göra affärer med dem.
Jag vill veta mer innan jag beslutar mig.
- Vi lyckades tala med vårt folk. - Självklart.
Om ni är villiga, kan vi tänka oss att diskutera byteshandel.
Vi är mer än villiga.
Vi kan lära mycket av varandra.
Dr Elizabeth Weir kommer att ansvara för förhandlingarna.
- Det är hennes uppgift. - Jag ser fram emot att träffa henne,
och starta en lovande vänskap.
Är jag den enda som skräms av honom?
Politiker är skrämmande.
Förbered er att skjuta!
Margaret Thatcher var inte läskig. Nåja, kanske lite grann.
Hon liknade min faster, frisyr, ansiktsdrag,
fast min faster var längre och anmärkningsvärt hårig.
Hon var tvungen att raka sig två gånger om dagen.
Eld!
Vad var det där?
- De skjuter på oss. - Fångarna?
- Med vad? - Dölj skeppet.
Det går inte. Klarar vi oss till porten har vi tur.
- Hur nära är vi? - Tillräckligt nära för att ringa.
- Det där vara nära. - Var beredd på att skicka ID-koden.
Jag har förlorat kontrollsystemen.
Hitta dem!
- Är du okej? - Jag tror jag bröt en tand.
Har jag gjort det? Blöder jag? Jag kan få endokardit.
- John? - Det där var...
...inte en av mina bättre landningar.
Porten är nog aktiv ytterligare några minuter.
Okej. Vi drar.
Hej, på er.
Jag hoppas att jag inte kraschlandade på någon.
De våra väntar på oss.
Dyker vi inte upp snart, kommer de och letar efter oss.
Ska det bekymra mig?
Tro inte att ni är nåt.
Några kanoner är inget jämfört med den eldkraft de har med sig.
Men... komplimanger åt den som sköt det där skottet, snyggt.
- Ja, det var snyggt, eller hur? - Vad vill ni?
Vi har redan era vapen. Nu tänker vita över ert skepp.
Vi hade planerat en utflykt till fastlandet,
men efter att ha sett er flyga igenom förfädernas ring...
Skeppet ni precis sköt ner?
Det som aldrig mer kan flyga igen?
- Skeppet som du ska fixa, ja. - Vem tror du att jag är, MacGyver?
Fixa det med vad?
Få upp honom på benen.
Du verkar smart. Du kommer säkert på något.
Kanske du behöver lite motivation.
Kanske du borde fundera på att fixa det, Rodney.
Bra idé.
Mina vänner säger att jag har en gåva för övertalning.
- Vad hände? - Porten aktiverades. Inget kom igenom.
- Överste Sheppard? - Vi antog det. Vi fick ingen ID-kod.
- Sen stängde porten ner. - De borde ha varit tillbaka nu.
Ring planeten och försök upprätta radiokontakt.
Ja.
- Major Lorne, det här är Weir. - Fortsätt.
Jag kanske måste bege mig ut för att hjälpa överste Sheppard.
Sätt samman ett team och förbered en pölhoppare.
Visst.
- Är det någon som lyckats ännu? - Inte än.
- Knutarna är ordentligt fastgjorda. - Fångar vet hur de ska binda folk.
När jag blir fri, ska han få betala för det här.
Lyssna. När du blir fri, frigör du oss, och vi kan alla ge oss av.
Låt dem upptäcka att vi är borta efter att vi är borta.
- Låta dem komma undan med det här? - Gällande ord är "komma undan."
- Efter att jag dödat honom... - Då kan vi alla dö.
- Hade du skjutit... - Vapnen var skadade.
- Om du säger det så. - Det gör jag,
och nu säger jag, lägg av.
Är det en order, Sheppard?
Jag är slagen, bunden, och skulle inte ens kunna beställa en pizza,
men om det är viktigt för dig, så är det en order.
Okej.
Kontrollerna får ingen kraft.
- Titta. Ingenting! - Varför inte?
Kanske att det hade att göra med kraschen.
Hur fick ni tag på sprängämnet?
Eldon tillverkade dem. Han gjorde en blandning
av mineraler och material han hittade på ön.
Primitivt, ja, men effektivt. Vi sköt ner er, eller hur?
- Eldon? Vem är Eldon? - Det är jag.
- Är du fånge? - Jag anklagades för mord på en man.
Det handlade om felaktig identitet.
Berätta gärna din livshistoria, men fixa skeppet.
Vad förväntar ni er av mig.
Jag har inte lämpliga verktyg, för att inte tala om...
- Du kommer säkert på nåt. - Och om inte?
Jag skulle kunna döda dig.
Du hyser, förutom intrycket av att vara svag och feg på utsidan,
krafter du inte själv känner till.
Ursäkta men fanns det en komplimang där?
Sättet att motivera en man som du, mr McKay... är inte att hota ditt liv.
Det är att hota dina vänners liv.
Det stämmer. Fixa skeppet.
Annars, dör de, den ena efter den andra, tills du ändrar dig...
...eller tills de alla är döda.
- Är allt klart? - Redo.
- Fortfarande inte ett ord från dem? - Ingenting.
- Vi hittar dem. - Jag skulle förhandla ett handelsavtal.
Nu måste jag kanske förhandla om deras frigivning.
Det vet vi inte.
Ring porten, men flyg i smygläge så snart vi är där.
Teknologin på skeppet är långt mer avancerad än olesianernas.
Vilken ironi, att ha skjutits ner av Braveheart-gänget.
Jag är förvånad att vi lyckades skjuta ner er.
Det är låg- kontra högteknologi.
- Det tog år av arbete. - Grattis.
Ska du fortsätta att babbla eller...?
Tack.
Ge mig den där.
Var kom den där ifrån?
- De där kanonerna... din design? - Nej, nej, nej.
Jag valde ut materialen och hjälpte till att kalkylera banorna.
Tändningsmekanismen... ...och detonatorerna, naturligtvis,
men mina ansträngningar fokuserades på sprängämnena.
Sprängämnen. Är det så du dödade mannen?
Jag dödade inte honom. Jag hör inte hemma här.
Har de någonsin funnits en förbrytare som inte var oskyldig?
Jag struntar i vad du tror. Jag vill bara bort från ön.
Åh, nej.
Vad är det?
Finns det ingen RHA intill stjärnporten?
Förfädernas ring, finns det någon uppringningsmekanism som slår på den?
- Nej. Ingenting. - Naturligtvis.
Varför ge fångarna flyktmedel?
Vad är problemet?
Energitillförselskanalen har skadats.
Det kommer ingen energi till de primära systemen.
Kan du fixa det?
Enkelt... om jag hade reservdelar.
- Utan den kommer ni ingenstans. - Inte ni heller.
Fixar du inte skeppet, kommer Torrell se till att du
blir den första Vålnaderna hittar vid nästa urgallring.
- Välj. - Välj vadå?
Vem av dem som ska dö först.
- Gör det. - Det kan jag inte.
Då väljer jag i ditt ställe.
Fixar du inte skeppet dör en av dem.
Det finns saker bortom min förmåga.
- Jag tror dig inte. - Jag vet.
- Jag tror att du ljuger. - Det är trasigt.
Förstår du inte "trasigt"?
Jag känner till din typ. Du gnäller och klagar,
och ser till att alla dina uppgifter ses som en omöjlig bedrift,
så att när du lyckas, verkar dina gigantiska ansträngningar
ännu mer heroiska.
Kanske i vissa fall, men inte nu.
Du ber mig att utföra det omöjliga.
Dina vänners liv ligger i dina händer. Du ska få lite tid att välja.
Lyssna på honom, McKay.
Han har dödat åtta innan han kom hit och tre sedan han kom till ön.
Är det 11? Då har du lite att ta igen, eller hur?
- Han har bara dödat en person. - Vem?
- Han? - Jag är här på grund av ett misstag.
Det säger säkert alla här på ön.
En del av oss är oskyldiga.
Bara några få, som Torrell, är verkliga mördare.
Du menar att alla brottslingar placeras här,
oavsett brott?
Förr sändes bara de värsta brottslingarna hit
men straffet var ett sådant lyckat avskräckningsmedel
att brottsstatistiken i Olesia sjönk,
vilket innebar färre och färre fångar.
- Mindre föda för Vålnaderna. - Just det.
Så de sänkte tröskeln.
Har de inte återvänt till planeten?
Nej, och vi har inte lyckats få radiokontakt med dem.
De har inte återvänt till staden.
Kanske de åkte genom ringen till en annan planet.
Nej, de skulle kontaktat oss först.
Något måste ha hänt på ön.
Jag larmar våra säkerhetsteam.
- Vi följer med. - Det måste jag motsäga mig.
- Måste du? - Ön är extremt farlig.
Våra skepp är tungt beväpnade.
Vi känner till terrängen och fångarnas taktik. Vi hittar dem.
Det hoppas jag, för allas bästa
Naturligtvis.
Jag tror det lossar.
Ta det lugnt, Chewie. Du kommer skära av händerna.
Ju mer vi kämpar emot, desto hårdare dras knutarna åt.
- Ni behöver en sån här. - Var är vakterna?
- De försvann. - Hjälper du oss?
- Om ni hjälper mig. - Hur?
Fixa skeppet och låt mig komma med.
Hur många gånger måste jag säga...
Jag vet att du kan.
Det såg jag i dina ögon.
- Rodney? - Ingen kan fixa det.
Jag struntar i vem du tror jag är, eller vad du tror dig ha sett,
men det är helt omöjligt.
Torrell kommer snart tillbaka.
- Han gör det. - Jag sa precis att det inte går.
Du är värdelös på att ljuga, Rodney.
Vi har ett avtal.
- Det finns en liten chans. - Ser du?
Jag kan inte fixa skeppet.
Jag kanske kan lappa samman nog med kraft att aktivera RHA:n.
Då kan vi ringa porten, och ge oss av till fots.
Det är en gissning.
- Jag måste kringgå huvuddelen... - Se till att få ut oss.
Ronon, vad gör du?
Ge mig en orsak.
För det första så blir det kladdigt.
Vi har ett avtal, släpp honom.
Försiktigt.
Kom igen.
- Varför stannar vi? - Det är för lätt.
- Okej, håll er nära och var tysta. - Vad?
Varför säger han till mig?
Jag kände inte till det här.
Vi klarar det aldrig. De har våra vapen.
- Vi behöver inga vapen. - De överträffar oss i antal.
Vi har överraskningsmomentet.
Jag började tro att du var för feg för att slåss.
Nej, bara lat av naturen.
Det ser ut som om vi måste slåss.
Hur lång tid behöver du på RHA:n?
- I en perfekt värld, två dagar. - Rodney.
Cirka tio minuter.
Vi måste göra en avledande manöver.
Se till att de tittar överallt förutom på hopparen.
Förhoppningsvis hinner vi stjäla tillbaka våra vapen
- Eller vi kan helt enkelt ringa porten. - Har de lagat RHA:n?
- Det är omöjligt. - Jag tror inte de har ringt den.
Ner!
- Den såg oss inte. - Den såg oss.
- Den brydde sig inte. - Varför inte?
Vem bryr sig? De lämnade hopparen.
Dåliga nyheter är jag rädd.
Våra team hade precis påbörjat sökandet på ön
- när förfädernas ring aktiverades. - Vålnaderna?
En urgallring verkar vara på väg.
Vi vet inte hur många skepp det handlar om.
Våra team tvingades retirera. Jag ger inte upp hoppet.
Jag skickar tillbaka dem så snart Vålnaderna är borta.
Förhoppningsvis har era vänner klarat sig. Jag måste hantera det här.
Jag ber om ursäkt för min försening. Jag hade ett brådskande ärende...
...något som kan vara av fördel för oss båda.
I så fall... är ursäkten godtagen.
Det är nog min favoritårgång.
Jag hoppas att även maten ska smaka.
- Min nya kökschef är fulländad. - Det hoppas jag verkligen.
Din tidigare kökschef, visade sig långt mer aptitlig
än de mål han tillagade.
Jag finner det fortfarande förbryllande att se dig äta riktig mat.
Vår sort har visserligen utvecklats,
men det finns ännu de bland oss som fortfarande bibehåller
en uppskattning för utsökta saker.
Och även om det ger ett ögonblicks njutning,
så håller det mig inte igång.
Arrangemanget jag har gjort med dig och dina föregångare
har tjänat oss båda väl.
Medan andra av min sort tvingats sova mellan utgallringarna,
har jag kunnat njuta av en stadig ström människor för min konsumtion,
och smaken på deras trots är söt.
Ni, har i gengäld tillåtits leva i fred.
- Vi tackar dig för det. - Men...
...genom hela galaxen, fortsätter grupper att vakna
långt fler än vad som är godtagbart,
och med en omättlig hunger.
Jag försäkrar dig att jag har vidtagit åtgärder
för att förstärka befolkningen på ön.
Så varför är det till och med färre invånare på ön?
Andra av min sort skulle ha ödelagt hela planeten,
- men jag är mer civiliserad än så. - Jag tackar dig för din generositet.
Det finns dock intressen som måste tillgodoses.
Det finns många hungrande Vålnader som jag lovat tillfredsställelse.
Beslutet du står inför är,
på vilka ska vi livnära oss?
Era behov ska uppfyllas. Det lovar jag.
Bra.
Jag skulle inte vilja att något hände dig.
Jag njuter av våra gemensamma middagar.
Den försvann tillbaka genom porten.
- Varför tog den inte någon? - Det kanske den gjorde.
Den var på väg mot fastlandet.
Okej, håll utkik.
- Hur går det? - Långsammare än förväntat,
men snabbare än mänskligt möjligt.
Kan vi få igång osynlighetsgeneratorn?
Det skulle passa bra, nu!
Ska fixa dig en macka kanske?
Bara om det är mänskligt möjligt.
Det vore ett mirakel att få igång RHA:n,
och energin blir i vilket fall som bäst oregelbunden.
Okej, bara så ni vet, så är Vålnaderna borta,
så det är bara en tidsfråga innan Torrell och hans grabbar återvänder...
- ...med alla våra vapen. - Jag fattar!
Bra.
Marin?
Vad är det som hänt?
- Ingen får veta att jag talat med er. - Självklart.
- Ni måste ge er av omgående. - Hurså?
Fredsdomaren har upphävt min order att skicka räddningsteam till ön.
Varför skulle han göra något sånt?
Flera arresteringar har gjorts.
Många har arresterats för ospecificerade brott
och skickats till ön för att öka befolkningen där.
För att föda Vålnaderna.
Det här har pågått en längre tid, men aldrig så här.
Antalet arresteringar är...
Jag kan inte längre tiga.
Lögnen
Så fruktan bland våra egna, men inte bland våra gäster.
Jag kan inte tillåta det.
Jag försökte bara förstå varför så många arresteras.
Din uppgift är inte att ifrågasätta regeringens handlingar.
Nej. Vänta! Snälla, hjälp mig!
- Vart för de henne? - Tråkigt att ni måste se det där.
Vad har hon begått för brott?
Marin tillhör en grupp
som undergräver regeringen. Hon har blivit en skicklig lögnerska
för att tjäna sin organisations syften.
Har du upphävt ordern att skicka tillbaka team till ön?
- Varför skulle jag det? - Det angår mig inte.
Jag bryr mig bara om mitt eget folks säkerhet.
Allt görs för att garantera deras återkomst.
Har det funnits några hinder, var det på grund av Marin.
Vad kommer att ske med henne nu?
Hon får en rättvis rättegång.
Och sen, skickas hon till ön?
Förräderi är säkert en allvarlig överträdelse även hos er.
Så det är ett "ja."
Vad mer anses vara ett allvarligt brott här hos er?
Allt som kan hota Olesianernas välbefinnande.
Är det verkligen ert folks välbefinnande som oroar er?
Eller bara ditt eget?
Välj din ord med omsorg, dr Weir.
- Det gör jag. Hurså? Är det ett hot? - Det är ett råd...
...från en allierad till en annan.
Den här alliansen... har precis upphört. Vi ger oss av.
Vad, tänker ni arrestera oss också?
Det vill du inte göra.
- Festen är över. - Vi som hade så kul.
Okej, vi ska se om vi kan hålla undan dem.
När du blir uppkopplad, ring porten och spring.
När du kommer till Atlantis kan du fixa de där mackorna.
- Vi är bakom er. - Två minuter!
Håll dem undan så länge, så är vi redo.
Stilla!
Färdig! Vi är redo att ringa!
Ser du? Jag visste att du kunde.
Åh nej, nej, nej. Gör inte så där.
Jag ringer porten om det är det du vill.
Det finns hundratals lämpliga planeter dit du kan bege dig.
Och det finns hundratals olämpliga planeter dit du kan skicka mig.
Jag skulle inte skicka dig dit.
Vårt bästa val är att komma med er, till er planet...
...förutsatt att ni har flera av de där.
- Glöm det. - Ursäkta mig?
Vi ringer en annan adress.
Vi tar inte med er hem.
Är ni medvetna om att era vapen är riktade mot er?
Ni mördar oss i samma ögonblick vi går igenom porten.
- Vad spelar det för roll? - Du är misstänksam.
- Titta! - Nej.
En vålnadskryssare är på väg mot ön, och fler utanför atmosfären.
Gå till smygläge. Vi måste hitta de våra innan de gör det.
Vad är det där?
En vålnadskryssare, du vill inte vara här när den landar.
Kom igen.
Vänta, vänta.
Ring en port.
Stopp!
Om alla fångar försvinner från ön vart tror du skeppet tar vägen?
Vad? Åh, nej!
Vi har ett stort problem här inne!
- Vad är det? - Jag har ingen energi till RHA:n.
Vi skulle ha ringt istället för att prata.
- Kan du fixa det? - Jag vet inte.
- De är ovanför oss. - Skjut ner det.
Vare sig era eller våra vapen kommer att skada det.
Kan du få ihop nog med energi för drönarna?
- Kanske en, med tanke på tidsbristen. - Sätt igång.
Kan en drönare skjuta ner en vålnadskryssare?
- Kanske om vi har tur. - Nästan... Ge mig en till.
Okej! Vi är beväpnade! Nu, innan energin försvinner igen!
- Såg du det där? - En drönare.
Vi träffade.
Det köper oss tid eller gör dem förbannade.
Nu om inte förr, vet de att vi är här.
Du har skadat vålnadskryssaren.
Ytterligare två kryssare på väg.
Här.
- Elizabeth, var är du? - Vi är i hoppare 2.
- Direkt ovanför er. - Vår hoppare är obrukbar.
Ring en port på nån av Alpha-platsens back-upp-planeter.
Uppfattat. Gör det.
Okej, alla som vill hoppa av här, det här är er chans!
- Dags att dra. - Varför skulle vi lita på er?
Vill du stanna, så stanna.
Du kommer inte hem med oss.
- Men jag... - Ja, ja, ja. Du får komma.
Du måste hålla porten öppen tills siste man tagit sig igenom,
sen måste du stänga den och ringa Atlantis.
- Vi kan hämta upp er. - Se bara till att porten är öppen.
Vi tar över.
Stilla tills Vålnaderna är borta.
Uppfattat.
Här kommer en kryssare till.
Ring Atlantis.
Vi ringer. Klart för porten.
De är igenom.